Quilty!
Hvad?
Er du Quilty?
Nej, jeg er Spartacus.
Er du måske kommet for at befri slaverne?
Er du Quilty?
Ja. Jeg er Quilty, helt sikkert.
Hør her...
hvorfor tager du handsker på? Har du kolde hænder?
Skal vi sludre lidt, inden vi begynder?
lnden vi begynder?
l orden.
Nej, nej, hør...
lad os spille romersk bordtennis...
som to civiliserede senatorer.
Romersk bord-...
Du skal sige ''-tennis''.
Du kan serve. Jeg er ligeglad.
Helt ligeglad.
Kom nu.
Det troede du vist ikke, jeg havde.
Romersk bordtennis.
En svær serv, hva' kaptajn?
Temmelig svær. En af mestrene lærte mig det.
Mit motto er: ''Vær beredt.''
Er du Jack Brewster? Er du?
Du ved, hvem jeg er.
Hvad er det? Det er 3... 3-0.
Jeg vinder. Du vil have en duel.
Jeg anklager dig ikke, kaptajn, men det er lidt absurd...
som folk invaderer huset her uden at banke på.
4-1 ...
ny serv. Jeg server igen, hvis du ikke har noget imod det.
Jeg kan lide at have den heroppe.
De bruger telefonen.
Hvad er det? Det må være...
Jeg vinder virkelig.
Bare jeg ikke bliver overvældet af kraft.
Den står cirka... 6-1, måske...
vi siger 6-1, nej 6-2, jeg giver dig et point til...
6-2, men jeg vinder stadig.
Du kan ikke rigtig huske mig, vel?
Har du lagt mærke til, hvordan mestrerne bruger battet?
Nogle af dem holder det sådan her.
Kan du huske en pige...
ved navn Dolores Haze?
En af fyrene havde ingen hånd. Han havde et bat i stedet for.
Han var virkelig uhyggelig.
Lolita!
Ja, det navn kan jeg huske.
Måske ringede hun et par samtaler. Og hvad så?
Du er en slags dårlig taber, kaptajn.
Jeg har aldrig mødt en fyr, som pegede på mig med en pistol, fordi han tabte.
Har ingen fortalt dig...
at det ikke gælder om at vinde, men om hvordan man spiller?
Jeg tror ikke, jeg vil spille mere. Jeg vil have noget at drikke.
Jeg er ved at dø af tørst.
Du skal dø alligevel, Quilty.
Alle mine venner slukker altid deres smøger i drinken.
Det er så usundt.
Du skal koncentrere dig, Quilty.
Du skal dø.
Prøv at forstå, hvad der sker med dig.
Enten er du fra Australien...
eller også en tysk flygtning.
Dette er et hedensk hus.
Du må hellere smutte.
Tænk på, hvad du gjorde, Quilty, og tænk på, hvad der vil ske med dig nu.
Det er en nuttet lille pistol, du har.
En nuttet lille sag.
Hvor meget skal en som dig have for det?
Læs det her.
Er det papirerne på ranchen?
Det er din dødsdom.
Læs det.
Jeg kan ikke læse, hr.
Jeg har aldrig gået i skole, ved du.
Læs det, Quilty.
''Fordi du udnyttede en synder
''Fordi du udnyttede...
''Fordi du udnyttede min ufordelagtighed''
Det er et helvedes...
et helvedes godt digt du har lavet der.
''Da jeg stod der, nøgen som Adam...''
Du burde skamme dig, kaptajn.
''Fremfor forbundsloven og alle dens syngende stjerner.''
Fandens! Din gamle padde.
Det er rigtig pænt. Et rigtig pænt digt.
''Fordi du udnyttede...''
Det er lidt gentagende, ikke?
''Fordi...'' Her er en til: ''Fordi du snød mig...
''Fordi du tog hende i en alder...
-''hvor unge mænd...'' -Så er det nok!
Hvorfor fjernede du det? Det var ved at blive ganske slimet.
Har du noget at sige, inden du dør, Quilty?
Hør her, fister...
du er fuld...
og jeg er en syg mand.
Dette skuddrama er ved at blive irriterende.
Hvorfor løser vi ikke det her som to civiliserede mennesker...
ville gøre? l stedet for at... Okay, vær parat.
Vil du dø stående eller sidende?
Jeg vil dø som en mester.
Lige i boksehandsken.
Du burde være mere forsigtig med den der.
Hør her, kaptajn. Hvorfor holder du ikke op med at lege med liv og død?
Jeg skriver skuespil. Jeg ved alt om den slags tragedier og...
komedier og fantasier og alt muligt.
Jeg har 52 succesfulde...
teaterstykker bag mig...
og udover det, er min far politibetjent. Du ser ud som en musikelsker.
Lad mig spille en lille ting for dig...
jeg skrev forrige uge?
En god begyndelse.
Måske kunne vi finde på nogle tekster. Vi kunne finde på dem sammen...
dele overskuddet.
Tror du, det kan komme på hitlisten?
''Månen var blå som dig, og i aften...
''er hun min, din...
''hun er din i aften...
''og månen er...''
Av, det gjorde ondt... Du sårede mig virkelig.
Hvis du ville skræmme mig, har du allerede gjort et ganske godt job.
Mit ben vil være sort og blåt i morgen.
Huset her er rummeligt og køligt. Du ser, hvor køligt det er.
Jeg vil flytte til England eller Firenze for evigt.
Du kan flytte ind.
Jeg har nogle søde venner, som kan holde dig med selskab.
Du kunne bruge dem som møbler.
En af fyrene ser ud som en reol.
Jeg kunne få dig ind og se henrettelser. Hvad ville du sige til det?
Kun dig selv derinde, uden nogen andre. Bare se på.
Kan du lide at se på, kaptajn?
For der er ikke mange, der ved...
at stolen er malet gul.
Du vil være den eneste, der ved det.
Tænk på det! Du kunne sige til dine venner...
Av!
4 år TlDLlGERE
Kort efter min ankomst til Amerika...
hvor så mange europæere har fundet en havn før...
tog jeg på et fredeligt sommerophold...
i den attraktive ferieby Ramsdale, i New Hampshire.
Jeg havde med succes oversat nogle franske digte til engelsk...
og var blevet tildelt...
en lærerstilling på Beardsley College i Ohio til efteråret.
Venner har givet mig flere adresser i Ramsdale...
hvor man kunne bo til leje sommeren over.
Hr. Hofsteader sagde, at De bliver hele sommeren.
Det var kun en provisorisk plan.
Monsieur, hvis De har brug for fred og ro...
kan jeg forsikre Dem, at der ikke findes et bedre sted.
Her er fredfyldt.
Dette er Deres værelse.
Det er, hvad man kunne kalde et arbejdsværelse eller noget i den stil.
Meget mandligt...
og stille.
Vi er virkelig heldige her i Ramsdale.
Rent kulturelt er vi avancerede...
med masser af gode anglo-hollandske og anglo-skotske forfædre...
og vi er meget intellektuelt progressive.
Det er umiddelbart synligt.
Jeg håber, De vil hilse på i vores klub.
Fra dette vindue er der en pæn udsigt...
til græsplænen.
Et godt sted for Dem at skrive...
-Hylder til deres bøger. -Det er meget dejligt.
Jeg er formand for De Store Bøgers Komité.
For øvrigt...
en af talerne jeg havde forrige sæson...
var Clare Quilty.
Forfatteren, TV?
-TVskuespil? -Nej, jeg ville...
Han er en meget stimulerende type.
Han talte om dr. Schweitzer og dr. Zhivago.
Schweitzer og Zhivago. Dejligt.
Åh, nej. Badeværelset er deromme. Lige til højre.
Vi har stadig et gammeldags toilet...
det burde falde i europæers smag.
Undskyld den beskidte sok.
Jeg ser, De interesserer Dem for kunst. l så fald...
må De virkelig se...
kopisamlingen i mit soveværelse.
Voilà!
Åh, ja, det er...
En Dufy.
Meget pænt.
Der er min lille van Gogh. Monet.
Er Madame Humbert...
Der er ingen madame. Vi er skilt.
Lykkeligt skilt.
-Hvornår skete det? -For cirka et år siden i Paris.
Paris...
Frankrig...
Madame.
Ved De, monsieur, jeg tror kun, at det er i latinske sprog...
at man virkelig kan relatere sig på en moden måde.
Jeg husker, da afdøde hr. Haze og jeg...
Åh, den afdøde hr. Haze?
Ja, han er gået bort.
Men på vores bryllupsrejse i udlandet...
følte jeg mig først gift, da jeg blev tiltalt ''Señora''.
Var l, i Spanien?
Nej, i Mexico.
Vi havde planlagt at rejse så mange steder hen...
men han var optaget af sit arbejde her.
Han var i forsikringsbranchen...
og efterlod mig velforsørget.
Han var et dejligt menneske...
en mand med fuldstændig integritet.
De og den afdøde hr. Haze ville have nydt at tale sammen.
Det er jeg sikker på.
Det er hans aske.
Hvor længe er det siden...
med den afdøde hr. Haze?
Syv år.
Det er meget svært for en kvinde...
en tiltrækkende kvinde, at være alene.
Ja, det er jeg sikker på.
Nedenunder. Undskyld mig.
Jeg har beder Lolita konstant, holde det på værelset.
-Har De en tjenestepige boende? -Monsieur, dette er ikke Paris.
Den farvede pige kommer tre gange om ugen.
Vi er rimeligt glade for hende, men hun er god til skjorter.
Heromme er køkkenet. Her spiser vi til dagligt.
-Måske... -Mine kager er berømte.
Giv mig Deres nummer...
så kan jeg tænke over det.
1 776.
Uafhængighedserklæringen.
Ja, det er så let at huske.
De bør se haven, inden De går. De bør...
Mine blomster er berømte her. De er kvarterets samtaleemne.
Voilà!
Mine gule roser, mine...
Min datter.
Vær sød at skrue ned, skat.
Jeg kan tilbyde et behageligt hjem...
en solfyldt have...
en behagelig atmosfære...
mine kirsebærtærter.
Vi har ikke diskuteret beløbet...
Noget rimeligt, lad os sige...
-$200 om måneden... -Ja, det er meget...
inklusiv måltider og mellemmåltider...
etcetera.
Det er meget rimeligt. Det er meget pænt.
De finder ikke en bedre pris i West Ramsdale.
Nej, hvornår passer det Dem, at jeg flytter ind?
Det ville være dumt, hvis De tog på hotel, monsieur.
Begge mine tasker er i taxaen. De er en meget overtalende salgskvinde.
Tak.
Hvad afgjorde sagen? Min have?
Jeg tror, det var Deres kirsebærtærter.
Er det den, der går frem og tilbage?
Ja, den kan hoppe over de andre.
Den går om hjørner.
Tager De min dronning?
Det var meningen.
Godnatter, skat.
Godnat.
Det var ikke så smart af dig.
Du godeste.
Det måtte ske på et tidspunkt.
31, 32, 33...
Ser du, hvor afslappet du bliver?
Der er mor. Lad os hilse på hende.
Hej, mor.
Hej, skat.
Hej, Kenny.
Godaften, fru Haze.
Kenny, det er hr. Humbert.
-Kenny Overton. -Hvordan går det?
Morer du dig?
Vi ses.
Farvel.
Er de ikke bedårende sammen?
Jeg tror, det er den rette aften.
Lolita fortalte mig, at hun er sikker på...
at Kenny vil spørge hende, om de skal være kærester i aften.
-Hej, Humbert. -Hej, Hum.
Undskyld, jeg blev forsinket i retten.
Anklageren havde nye vidner.
Jeg måtte forberede mig med min klient til i morgen.
Kan du ikke lade være med at være advokat bare en gang om ugen?
Må jeg danse med din pige? Vi kan bytte partnere.
Værsgo.
Sådan er det, når du ikke vil danse.
-Undskyld, jeg ikke danser. -Det er okay.
Jeg kan heller ikke lide at danse. Vidste du det?
Det er sjovt, men John og jeg mødtes til et bal...
og jeg sad ned hele tiden, så det gjorde han også.
Det er meget romantisk.
Hej, far.
Mona, skat.
Elskede!
-Hvordan går det? -Fint.
Sig det ikke til Charlotte...
men vidste du, at du har haft en bemærkelsesværdig effekt på hende?
-Vidste du det? -Har jeg?
Det vedkommer ikke mig, men...
hun er begyndt at lyse med en særlig glød.
Jeg tror vist ikke, det har med mig at gøre.
Når du lærer mig at kende, finder du ud af, at jeg er meget frisindet.
Det er både John og jeg.
Hold så op, l to.
Jeg er tørstig. Lad os tage en punch.
Det er en god idé.
-Der er ikke flere rene glas. -Jeg tager nogle fra et andet bord.
Din Mona ser vidunderlig ud i den sky af pink.
Hun er vel nok blevet en voksen ung dame.
Ja. Hvor bliver tiden af?.
Til sommer bliver hun rådgiver i juniorernes sommerlejr.
Nej, hvor dejligt.
Sender du hende til Climax-lejren igen?
Selvfølgelig.
Det har vi gjort hver sommer, siden hun var ti.
Så kan Jean og jeg får gjort alt det, vi ikke har nået.
Undskyld mig, unger.
Mine fødder gør dødondt!
Hvem er det?
Hvem?
Derovre.
Det er Clare Quilty. Ham fra TV.
Jeg elskede hans Damen Som Elskede Lyn.
Det var fantastisk.
Undskyld mig, unger. Jeg går over og hilser.
Det var søreme længe siden.
Det var det... søreme.
Ved du, jeg har været den lokale ekspert angående dig siden?
Virkelig? Det er meget pænt af dig, tak.
Jeg glemmer aldrig den intellektuelt stimulerende tale...
du holdt i vores klub.
En fortræffelig klub. Skriver du klummer?
Nej, kan du ikke huske det?
Den eftermiddag forandrede hele mit liv.
Hvad siger du så?
Kan du huske, at du...
Hvad, hvad?
Gjorde jeg det?
Og bagefter viste jeg dig min have...
og kørte dig til lufthavnen.
Ja!
Det var sjovt.
Havde du ikke en datter...
En datter med et smukt navn?
Ja, hvad var det nu? Et smukt, lyrisk, rytmisk navn som...
Lolita, ja. Det er diminutivet af Dolores...
tårerne og roserne.
Hun skal have lavet en plombe på onsdag hos onkel lvor.
Der er du. Hvor har du været? Jeg ledte efter dig.
Jeg spadserede rundt og kom så herop.
Stakkels mand, du keder dig vist ihjel.
Nej, jeg finder det yderst interessant.
Du har fundet et sted at sidde.
Du godeste.
Mona skal holde en lille sammenkomst...
senere hjemme hos os, og hun og Freddy Beale...
og andre, skal jamme, eller hvad det nu hedder.
Hun vil vide, om Lolita og Kenny kan komme.
Hvorfor ikke? Bare hun er hjemme til midnat.
Men det er en særlig lejlighed i aften.
Hvorfor kan Lolita ikke blive hos Mona?
John kan følge hende hjem i morgen, ikke?
Naturligvis.
Det er for stort besvær.
-Selvfølgelig ikke. -Det er pærenemt.
Det er bestemt.
Vi må hellere sige godnat til jer to.
John og jeg skal hjem i tide for at overvåge tingene.
Hun mener: holde lyset tændt.
-Vi burde hjælpe til. -Nej, det behøves ikke, Humbert.
-Er det besværligt, Charlotte? -Måske burde vi...
-Vi skal ikke noget. -Nej, nej.
De vil ikke have for mange voksne der.
Det er rigtigt.
-Godnat, Charlotte. -Godnat, Jean.
Det vil du da ikke have. Det vil ødelægge din appetit.
Vi kan gå hjem og spise en hyggelig middag for to.
-Har du ventet længe? -Nej, slet ikke.
Jeg ville have noget mere behageligt på.
Charmerende.
-Det er vel ikke for... vovet? -Nej, slet ikke.
Det er måske ikke rette tidspunkt...
lkke et ord til, før vi har drukket vor lyserøde champagne.
Det vedkommer vel ikke mig, men jeg føler mig næsten...
som en af familien, hvad Lolita angår.
Det ved jeg, og jeg sætter pris på det.
Du er også blevet en i familien for mig.
Måske er du for frigjort med hende?
Frigjort?
Din kære mand...
kære, søde, naive mand.
Du erkender vist ikke, at hun er ved at blive voksen.
Selvfølgelig er hun det...
og det er kun naturligt og sundt...
at hun begynder at interessere sig for de fascinerende væsner...
kendt som: ''det modsatte køn.''
Skål. Men burde hun få lov til at blive ude hele natten?
Hun bliver ikke ude.
Hun er hos Jean og John.
Ja, men de får mig til at tvivle på...
hvorvidt de kan udføre den rette overvågning.
Du er så charmerende gammeldags...
men det er det, jeg holder af.
Jeg har et forslag.
Skal jeg ikke lære dig et par nye dansetrin?
Nej, jeg kan ikke engang de gamle.
Og du gør det så godt. Jeg vil hellere sidde og se på dig.
Du er meget dygtig.
Humbert Humbert, et spændende, anderledes navn.
Udtaler du efternavnet med en lettere, dybere tone?
Lad mig nu se, Humbert.
Hvad var det. Det første eller det andet?
Jeg er virkelig klodset og har slet ingen sans for rytmer.
Det nægter jeg at tro om dig.
Rytme er så grundlæggende...
og det strømmer ud af dig, du vibrerer af rytme.
-Jeg klapper, og du fortsætter. -Kom nu, Humbert...
og det var ikke efternavnet.
Sæt hænderne her...
fastere.
Klar, parat, af sted.
Meget godt.
Lidt mere joie de vivre.
Når du smiler sådan, minder du mig om en...
En collegedreng jeg gik ud med.
Vi gik ud og dansede, ung og blåblodet fra Boston.
Min første glamourøse aftale.
Og...
i et vist lys minder du mig om Harold.
Du mener, den afdøde hr...
Ja.
Du er selvfølgelig meget anderledes.
Ja, det forstår jeg.
Men jeg elskede Harold.
Virkelig. Jeg sværgede, at jeg aldrig ville giftes igen.
Det tror jeg ikke, at jeg vil, men...
det ville ikke ære hans minde, vel?
Det er svært at finde sådan en loyalitet nu til dags.
Men nogle gange tænker jeg på...
om livet ikke er til for at leves?
Jeg er nemlig en meget følelsesladet kvinde...
meget følelsesladet.
-Vær ikke bange for at såre mig. -Det er jeg ikke.
Tag mig i dine arme.
Jeg kan ikke længere leve i fortiden, Hum.
Skat...
Skulle du hente noget?
Næ. Monas fest udviklede sig dårligt.
Jeg ville se, hvad l lavede.
Vi har haft en dejlig aften. Din mor lavede et vidunderligt måltid.
Har du spist?
De serverede nogle salte fiskeæg, men jeg kunne ikke lide dem.
Jeg laver dig en sandwich. Der er masser af mad tilbage.
Godt. Jeg er dødsulten.
Hun burde ikke proppe sig, når hun burde være i seng.
Men, mor...
jeg er sulten, og jeg skal spise noget.
Lad gå.
Tag det med på værelset, og når du har spist...
går du lige i seng.
Var det sjovt at danse med Clare Quilty?
Selvfølgelig...
han er en meget lærd gentleman.
Det ved jeg. Alle pigerne er vilde med ham.
Det er ikke vigtigt.
Siden hvornår?
Værsgo...
overlæsset med mayonnaise, som du kan lide det.
Tak.
Tag det med ovenpå, skat.
Jeg vil ikke i seng. Det er for tidligt.
Vi synes alle, at Lo burde gå i seng.
Jeg er ikke tvunget. Det er et frit land.
Det betyder, der ikke bliver nogle lommepenge denne uge.
Så synes jeg, du er åndssvag denne uge.
l seng med det samme!
Gå i seng.
Jeg hørte det godt.
Godnat, Lo.
Forfærdelige lille unge.
Hun er umulig. Helt umulig.
Hun sneg sig tilbage for at udspionere os.
Det tror jeg ikke.
Hvad kalder du det så?
Det var nok ikke ondt ment.
Det var det! Hun har altid været en kontrær, lille pest.
Fra en tidlig alder, blev hun ved at smide legetøjet...
ud af kravlegården, så jeg måtte samle det op hele tiden.
Hun har altid haft noget imod mig.
Nu tror hun, hun er en slags starlet.
Jeg synes, hun er et kraftigt, sundt, og bestemt ikke specielt pænt barn.
Er det min skyld, hvis jeg føler mig ung?
Hvorfor skulle det fornærme mit barn? Det fornærmer ikke dig, vel?
Synes du, jeg blot er en fjollet, romantisk, amerikansk pige?
Nej... nej.
Skal jeg ikke tage et sjal på, så kan vi køre en tur?
Det er lidt sent, Charlotte.
Så lad os i det mindste drikke ud.
Det har været en udmattende aften. Jeg må hellere gå i seng.
Men den er kun et.
Min nevralgi er ved at forene sig med hjertebrænden, så...
Godnat, og tak for en dejlig aften.
Det var en fornøjelse.
Jeg bliver tosset af den nymfes tvedelte natur...
måske enhver nymfes natur.
Blandingen i min Lolita af blid, drømmende barnlighed...
og en slags mystisk vulgaritet.
Jeg ved, det er skørt at skrive i dagbogen, men det giver mig en behagelig gysen...
og kun en opofrende kone, kunne dechifrere min mikroskopiske skrift.
l dette hus, spiser vi ikke med bordet på albuerne...
albuerne på bordet.
Skal du fodre dine bumser?
Må jeg gerne spise? Jeg skal møde Mona.
Nu skal du møde Mona! l går aftes...
Først vasker du alt op, så går du ovenpå...
reder seng og rydder op på dit værelse.
Jeg rydder ikke op efter dig i dag, eller en anden dag, frøken!
Hej. Undskyld mig.
-Er det Kenny? -Nej. Øjeblik.
Et øjeblik, Jean.
Tag bakken op til professor Humbert, og forstyr ham ikke.
Javel, fru!
Godt, du ringede.
Hvornår?
Tak, fordi du ringede, Jean.
Vi to har noget vigtigt at tale om.
Det er en god idé. Jeg vil helst ikke...
Hvem er det?
Kom ind.
Her er din morgenmad.
Mange tak. Godmorgen!
Sig det ikke til mor, men jeg har spist alt dit bacon.
Du er meget lang i ansigtet i dag.
Hvad skriver du?
Jeg skrev et digt.
Hvad handler det om?
Om mennesker.
Det er et nyt emne.
Det lignede ellers en dagbog.
Jeg skriver altid mine digte i en dagbog. Det er en af mine små idiosynkrasier.
Er du bange for, at nogen skal stjæle dine ideer og sælge dem til Hollywood?
Måske. Skal jeg læse noget poesi for dig?
Hvorfor ikke?
Dette er min yndlingspoet.
-''Det var...'' -Hvem er det?
Den guddommelige Edgar.
Hvem er det? Edgar hvem?
Edgar Allan Poe, selvfølgelig.
''Det var en ensom oktobernat
''l mit mest forglemmelige år''
Læg mærke til, hvordan han betoner dette ord.
''Det var hårdt ved den mørke sø Auber
''l den tågede region Weir''
Han tager et ord som ''mørk'' i en linje og vender det om.
Det kommer tilbage i næste linje.
Tåget region og mørk sø.
Det er ret klogt.
''Da formildede jeg Psyche, og kyssede hende
''Og erobrede hendes skrupler og melankoli
''Vi gik videre til enden af udsigten
''Men døren til en grav standsede os
''Og jeg sagde: 'Hvad står der skrevet, søde søster?'
''Hun svarede: 'Ulalume, Ulalume.'''
Jeg synes helt ærligt, at det er en smule meningsløst.
Hvad er der galt med det?
Det med ''udsigt og søster'' er lidt tamt.
Sandt nok. Det er en meget skarp observation.
Gik du i min klasse, ville du få 13.
Var Mona Farlow sur, da du forlod hendes fest i går?
Sur?
Jeg troede, hun så frem til at...
Tænk ikke på hende.
-Lad mig fortælle noget om Mona. -Værsgo.
Nej, jeg må hellere lade være. Du sladrer.
Jeg ville aldrig forråde dine hemmeligheder.
-lkke? -På ære.
Det får du en lille belønning for.
Mange tak.
-Her! -Åh, nej. Nej, tak.
Læg hovedet tilbage.
Åben munden.
Du må få en lille bid.
Hvad?
Kom herned.
Hvad vil du?
For det første...
skal du komme med det samme, når jeg kalder...
og ikke lade mig råbe efter dig, fra værelse til værelse.
Javel, frue.
For det andet, skal du gå ind på dit værelse, og tage en kjole på.
Jeg skal over til Farlow'erne, og du skal med.
Men jeg skal møde Mona ved søen.
Til sidst, forbyder jeg dig forstyrre professor Humbert igen.
Han er en forfatter, og skal ikke forstyrres.
Sieg heil.
Jeg har en vidunderlig overraskelse.
En af dine dramatiske kager?
Gæt igen.
Farlow'erne er blevet arresteret.
Pjat, Hum. Tak, Louise.
Jeg er ikke god til at gætte.
Mona Farlow tager på sommerlejer i morgen.
Lolita tager med.
Du havde helt ret, da du advarede mig om...
at jeg var blevet for frigjort angående drenge.
Desuden forsvandt Mona fra festen i går...
og kom ikke hjem før kl. 4 om morgenen.
Så Jean og jeg besluttede, at isolation fra drenge...
ville være det bedste for begge piger denne afgørende sommer.
Tror du, at lejren er løsningen?
Ja, Hum. Det hele er arrangeret.
Vi har ringet til lejren...
og jeg har købt alt...
Er der noget galt med dit ansigt?
Tandpine.
Stakkels mand.
Hvis det stadig gør ondt i morgen, kan jeg skaffe dig en tid.
Hvor langt væk er lejren?
320 km. Det var mors geniale plan.
Er jeg ikke genial?
Skal vi tage kaffen ude på piazzaen...
eller vil du op på værelset og pleje tanden?
Pleje tanden.
Jeg kommer straks.
Vi ses nok ikke igen.
Jeg flytter videre.
Jeg skal forberede mig til arbejdet på college til efteråret.
Så er det vist et farvel.
Ja.
Glem mig ikke.
Er De ovenpå, hr. Humbert?
Fru Haze bad mig give Dem det her.
Mange tak.
''Dette er en tilståelse.
''Jeg elsker dig.
''Forrige søndag i kirken, da jeg spurgte Herren...
''hvad jeg skulle gøre, fik jeg besked på, at gøre det, jeg gør nu.
''Der er ingen anden udvej.
''Jeg har elsket dig, fra første gang jeg så dig.
''Jeg er en lidenskabelig og ensom kvinde...
''og du er mit livs kærlighed.
''Nu ved du det.
''Så vær venlig at pakke og tage af sted med det samme.
''Det er en værtsdames ordre. Jeg afskediger en lejer.
''Jeg smider dig ud. Gå, smut, départez!
''Jeg er tilbage i aften. Jeg ønsker ikke, at finde dig i huset.
''Ser du, chérie...
''bestemte du dig for at blive, og fandt jeg dig i huset...
''som jeg ved, jeg ikke vil...
''og derfor kan jeg fortsætte sådan her...
''at du blev her, ville betyde én ting: at du...
''at du vil have mig, lige så meget som jeg vil...
''som livsledsager...
''og at du er klar til, at svejse vore liv sammen for evigt...
''og blive min lille piges far.
''Farvel, min kære.
''Bed for mig...
''hvis du nogensinde beder.''
Hum?
Hum, elskede.
Brylluppet var en stille affære...
og da jeg blev bedt om, at nyde min forfremmelse til elsker...
oplevede jeg da kun bitterhed og afsky?
Nej, hr. Humbert erkender en vis drift af sin forfængelighed...
mod en svag ømhed, og selv et mønster af anger...
der delikat løb langs stålet af hans sammensværgende dolk.
Døren er låst, kære.
Der skal ikke være nogen hemmeligheder mellem os, skat.
Det gør mig usikker.
Kan det ikke vente, til jeg kommer ud?
Det kan det vel...
Hvad laver du derinde så længe?
Jeg vil tale med dig.
Jeg har ikke været her længe. Jeg er faktisk lige gået herind.
Har du haft mange kvinder før mig?
Dem har jeg allerede fortalt dig om.
Du har ikke fortalt...
om dem alle.
Hvis det gør dig gladere, Charlotte...
skal jeg lave en komplet liste...
over alle de kvinder, jeg har kendt.
Ville det tilfredsstille dig?
Jeg er ensom.
Det er nok sundt for mig at være jaloux.
Det betyder, at jeg elsker dig.
Du ved, hvor glad jeg kan gøre dig.
Men...
jeg har ikke engang fået min morgenkaffe endnu.
Skal jeg lave den til dig?
Ja, tak. Vær en god lille kone.
Elskede...
jeg er ligeglad med alle andre kvinder.
Jeg ved, vor kærlighed er hellig, de andre var hedenske.
Ja, ''hellig'' er det rigtige ord.
Jeg elsker din duft, Hum.
Du vækker hedningen i mig.
Bare du rør mig, bliver jeg svag.
Det skræmmer mig.
Jeg kender den følelse.
Tror du på Gud?
Spørgsmålet er: Tror Gud på mig?
Jeg er ligeglad med, om din bedstefar var tyrker.
Men hvis jeg opdagede...
at du ikke tror på Gud...
tror jeg, jeg begår selvmord.
En pistol!
Den tilhørte hr. Haze.
Vær forsigtig med den slags ting.
Den er ikke ladet.
Det siger alle, ''jeg vidste ikke, den var ladet.''
Det er et helligt våben.
En tragisk skat.
Hr. Haze købte den, da han fandt ud af, han var syg.
Han ville spare mig for synet af hans lidelse.
På godt og ondt, kom han på hospitalet, inden han kunne bruge den.
Vær sød at lægge den væk.
Tak.
Det er bedre nu, ikke?
Sikke en mand!
Elskede...
du ved...
at jeg har en yderst ambitiøs drøm.
Hvordan er din?
Jeg ville virkelig gerne få fat på en rigtig fransk tjenestepige...
som de tyske piger ovre hos Farlow...
og få hende til at bo her.
lngen plads.
Hun kunne bo på Los værelse.
Jeg ville alligevel lave det hul til et gæsteværelse.
Og hvor, med forlov...
vil du anbringe din datter...
når du får gæster eller en tjenestepige?
Jeg har besluttet, at sende hende lige fra lejren...
til en god kostskole...
med streng religiøs oplæring...
og derfra på universitetet.
Det bliver os to alene, skat...
for evigt.
Du er helt væk, skat.
Et øjeblik, skat, jeg følger et tankespil.
Det er lige meget.
C'est la vie.
Er jeg med i det tankespil?
Ja.
Det håber jeg.
Vi lader den ringe.
Hallo?
Ja, det er fru Charlotte Humbert.
Jeg betaler samtalen. Det er Lolita. Hun ringer udenbys.
Hallo?
Hej, skat.
Vi har det fint.
Ja.
Vi var på bryllupsrejse ved Hourglass-søen.
Med nogle andre nygifte.
Er der noget galt?
Er din nye trøje blevet væk?
l skoven?
Ja, han er her.
Hvad vil du takke ham for?
Slik!
Et øjeblik.
Du burde ikke sende hende slik, uden at tale med mig.
Jeg snakker med dig!
Selv i et harmonisk hjem som vort...
bliver alle beslutninger ikke taget af kvinden...
specielt når manden har opfyldt sine forpligtelser...
udover alle forventninger.
Da du ville have mig til at sole ved søen om eftermiddagen...
blev jeg med glæde din solbrændte glamour-dreng...
i stedet for, at forblive den lærde.
Selv da, løb jeg efter dig, som en lydig skødehund.
Ja, jeg er lykkelig. Det er dejligt, at du bestemmer, men...
hvert spil har sine regler.
lntet menneske kan frembringe den perfekte morder.
Det kan skæbnen dog.
For få minutter siden sagde hun, den ikke var ladet.
Og hvis jeg da for sjov havde trykket på aftrækkeren?
''Hun sagde, den ikke var ladet. Den tilhørte den afdøde hr. Haze.
''Hun var ved at tage sit morgenbad.
''Vi havde lige talt om vore fremtidsplaner.
''Jeg ville lave sjov, og lade som om, jeg var indbrudstyv.
''Vi var nygifte, og lavede tit sjov med hinanden.
''Jeg ringede efter en ambulance med det samme, men det var for sent. ''
Nemt, ikke?
Det perfekte mord!
Hun plaskede i badekarret, en godtroende, klodset sæl...
og al lidenskabens logik rungede i mine ører:
''Det er rette øjeblik. ''
Men, folkens...
jeg kunne ikke få mig selv til det.
Råbet blev fjernere og fjernere...
og det sørglige faktum gik op for mig, at hverken i morgen, på fredag...
eller nogen anden dag eller nat...
kunne jeg få mig selv til at dræbe hende.
Elskede?
Det er min dagbog. Man læser ikke andres dagbøger, vel?
Det er min dagbog. Vær sød at give mig den.
Nej, nej.
''Kvindemennesket Haze...''
''...Koen...''
''...den modbydelige mor...''
''...den hjernedøde baba...''
Dumme Haze er ikke længere dit legetøj.
Giv mig den.
Lad den være, eller jeg skriger ud af vinduet!
Lad os snakke om det. Diskutere det roligt...
-som civiliserede mennesker. -Du er et uhyre!
Du er et afskyelig, foragteligt, frastødende, kriminelt bedrag!
Lad være.
-Kan vi tale... -Flyt dig!
-Nej. Jeg vil tale...
Flyt dig så.
Jeg tager af sted i dag.
Du kan få det hele.
Men du får aldrig mere den elendige unge at se igen!
Vær sød at høre efter, Charlotte.
Vær sød at komme her.
Åben døren!
Jeg vil tale med dig.
Det er meget let at forklare.
Du har hallucinationer. Du er skør, Charlotte.
Jeg henter en drink. Du har brug for en lille drink.
Se, hvad der skete, Harold.
Jeg var ikke loyal overfor dig.
Det var dog ikke min skyld.
Syv år er lang tid.
Hvorfor døde du fra mig?
Jeg vidste intet om livet. Jeg var meget ung.
Alt dette ville ikke være sket, hvis du ikke var død.
Tilgiv mig, elskede.
Du var integritetens sjæl.
Hvordan skabte vi sådan et lille bæst?
Jeg lover...
jeg lover dig, at være klogere næste gang.
Næste gang, bliver det én, du vil være meget stolt over.
Harold.
De noter, du fandt, var fragmenter af en bog, jeg skriver.
Dit og Lolitas navn var der helt tilfældigt...
fordi de var til hånde.
Sådan arbejder forfattere.
De tænker på deres venners navne...
og de mennesker, som er til stede til dagligt...
lige som Farlow'erne...
og de finder på morsomme situationer.
Jeg laver en martini til dig.
Jeg tager den!
Ja, det er ham.
Hvad?
Min kone er oppe på sit soveværelse.
Er det en spøg? Er det en af fyrene fra klubben?
Lige et øjeblik.
Der er en mand i røret, som siger, du er blevet kørt ned af en bil!
Hør nu venligst efter, min ven.
Lige et øjeblik.
Ambulancen er her.
Tag det nu roligt, ikke?
Hun løb lige ud foran, hr. Humbert!
Jeg drejede, for at undgå hunden, og...
hun løb lige ud foran mig.
Min far er i choktilstand, jeg skal tage mig af ham...
men De skulle bare vide, at det ikke er min skyld.
Er De damens mand?
Ja.
Hun er desværre død.
Det er Jean og John.
Hvor er du?
Kom ind, begge to.
-Jeg er ganske anstændig, Jean. -Er det i orden?
Der er en skammel.
Din stakkels mand.
Du skal gå videre.
Hun var et dejligt menneske.
Hun var altid så glad, ikke John?
Det er altid grimt i starten.
Det er så sandt.
Der er dejligt, at have venner i sådan et øjeblik.
Jeg beklager.
Hør, du gamle...
du må ikke tænke drastisk.
Selvfølgelig ikke.
Du har alt at leve for, ikke?
Du må hellere fortælle om Charlottes nyre.
Hun ville holde det hemmeligt, men...
hun havde ikke lang tid igen.
Hun havde kun en nyre.
-Var født sådan. -Det er rigtigt.
Og den nyre, hun havde, var beskadiget.
Hun havde...
Nephritis.
Jeg går ned.
Prøv at tænke på stakkels, lille, ensomme Lolita.
Du skal leve for hende.
-Undskyld mig. -Det er i orden. Kom ind.
Jeg er Frederick Beale Senior. Kan jeg tale med Dem kort?
Værsgo.
Min søn kørte bilen.
Da det skete.
Mine to yngste, Jack og Mary, er lige så gamle som Lolita.
Han er dybt chokeret.
Selvfølgelig.
Det er ikke let at tale om, men...
rent teknisk, er det fodgængerens skyld, ikke bilistens.
Rent teknisk, har De helt ret.
Det regnede, og hun løb over vejen.
De behøver ikke forklare det, jeg vil ikke diskutere det.
De er utroligt sympatiserende.
De har været så generøs i det hele taget...
at jeg næsten foreslår, at De må tillade mig at betale...
begravelsesudgifterne.
Det er meget pænt af Dem.
Mange tak.
Det er det mindste, jeg kan gøre.
Det er mig en glæde.
Jeg vil ikke opholde Dem længere.
Vi bør snart mødes, for at udrede detaljerne.
Ja, lad os gøre det.
CLlMAX-LEJREN FOR PlGER
KØR FORSlGTlGT
Arbejder du her?
På en måde, ja.
-Jeg troede ikke, du kom fra lejren. -Nej.
Lejren er kun for piger, ikke?
Jeg er Charlie, fru Sedgwicks søn.
Du er måske på besøg nogle gange?
Nej, jeg bor her.
Er du den eneste dreng i lejren?
Den eneste ene.
Kender du en pige ved navn Lolita?
Dolores Haze?
Ja, jeg kender hende.
Og?
Jeg ser hende her nogle gange. Hej, mor!
Hvad laver de lagner der? De hører jo til i vaskerummet.
Hun har næsten pakket. Vi har ikke sagt noget.
-Tak. -Stakkels mand... det er frygteligt!
Hvad er den mystiske del? Hvorfor kiggede pigerne så mærkeligt?
Der er intet mystisk.
Jeg ville bare ikke tale foran dine venner.
Det er din mor.
Virkelig? Løslader hun mig for god opførsel?
Nej, hun har ikke haft det så godt.
Hvad er der galt med hende?
Hun er syg.
-Hvad er det? -Lægerne ved vist ikke...
hvad problemet er.
Hun er på hospitalet ude på landet, nær ved Lepingsville.
Hospitalet! Skal vi derhen nu?
Ja, på et tidspunkt...
og så må vi to vente tålmodigt...
indtil din mor bliver rask.
Bagefter bør vi tage en tur til bjergene.
Synes du om det?
Skal vi så hjem nu?
Nej, kære. Vi skal være i Briceland til aftensmaden...
og vi skal nok finde et godt hotel for natten...
og i morgen fortsætter vi mod Lepingsville.
Var det en dejlig sommer?
Det var det vel.
Var du ked af, at tage af sted?
lkke præcis.
Jeg har savnet dig frygteligt.
Jeg har ikke savnet dig. Jeg har været dig forfærdeligt utro.
Men det er ligegyldigt, for du bryder dig ikke om mig mere.
Hvorfor siger du det?
Du har jo ikke engang kysset mig, vel?
Godaften, hr. Swine.
Godaften, hr. Quilty. Godaften, frue. Tog De nogle gode billeder i dag?
Ja. Det er en skøn ferie.
Godt.
Må jeg stille Dem et personligt spørgsmål?
Ja, værsgo.
Hvad laver en som Dem, i et job som dette?
Hvad mener De?
De er ikke typen.
Jeg var faktisk skuespiller.
Jeg vidste det. Sagde jeg det ikke?
Første gang jeg så Dem...
havde De en skuespillers aura.
Da De skriver teater, kunne De måske bruge mig en gang.
Ja, det kunne jeg måske.
Hvad laver en manager-skuespiller...
i sin fritid, i sådan en lille by?
Jeg har ikke meget fritid, men...
jeg svømmer, spiller tennis, løfter vægte.
Det fjerner overskudsenergien.
Hvad gør De med Deres overskudsenergi?
Den laver vi meget med.
Vi laver meget judo.
-Har De hørt om det? -Judo!
Ja, det har jeg hørt om.
Laver De judo med fruen?
Ja, hun har gult bælte, jeg har grønt bælte, det er naturens værk.
Hun kyler mig rundt over det hele.
Hun kyler Dem?
Hun griber mig i et ankeltag.
Og løfter mig nede fra.
-Jeg falder med et brag. -Gør det ikke ondt?
Jeg lider, men jeg nyder det virkelig.
Jeg svæver mellem bevidsthed og ubevidsthed. Det er skønt.
Det ser elegant ud.
-Vi ses. -Okay.
Godaften.
Godaften, sir. Behøver De hjælp?
Jeg vil gerne bede om et værelse med bad, nej, to værelser med bad.
Har De en reservation, hr...?
Humbert. Nej, det har jeg ikke.
Så er det desværre umuligt, at give Dem et værelse.
Kongressen gør os temmelig travle.
Er det kun Dem og pigen?
Ja. De må gerne give os et værelse. Vi er meget trætte.
Har kaptajn Love ringet?
Han har aflyst sin reservation.
De kan få værelse 242. Det er et dejligt værelse...
men der er kun en seng.
Måske kunne De finde en feltseng.
Har vi nogle små senge?
Nej, politibetjentene har snuppet dem alle.
De kan sikkert nøjes med et værelse. Vores dobbeltsenge er tredobbelte.
Der har engang sovet tre damer.
Vi klarer det nok.
Også selvom min kone skulle komme.
-Godt. Registreringen, tak. -Selvfølgelig.
Hvilken slags kongres er det?
Vi er stolte over, at have Politiets Kongres her.
De kan måske stille dem på gulvet.
Tak, sir.
Er det alt?
Mener du, at...?
Ja.
De finder sikkert en ekstraseng til os.
Jeg bad dem nede i lobbyen om det.
En ekstraseng?
Du er skør.
Hvorfor, min elskede?
Fordi, min elskede, når min elskede mor opdager det...
skiller hun sig fra dig, og kvæler mig.
Jeg føler en hel del...
ømhed for dig.
Så længe din mor er syg, er jeg ansvarlig for dit velvære.
Vi er ikke rige, og mens vi rejser rundt, er vi tvunget til...
Vi kommer til at være en del sammen...
og to, som deler værelse kommer uundgåeligt ind i en slags...
hvordan skal jeg sige det...
Går du ikke ned og spørger efter sengen?
Er der en besked fra min kone?
Nej, beklager, sir, men vi er ved at ordne sengen.
Godaften.
Taler De til mig!
Jeg troede, De havde selskab.
Nej, ikke rigtigt. Jeg er sammen med Dem.
Det var ikke en fornærmelse.
Jeg er her med politiet, og...
med dem, er jeg sammen med nogen, men nu er jeg alene.
Jeg er ikke sammen med mange, kun Dem.
Jeg vil ikke forstyrre. De kan være alene, hvis De fortrækker det.
De behøver ikke gå. Jeg kan lide det. Jeg ved ikke hvorfor.
Jeg tror, De gerne vil gå, men ikke gør det...
fordi De tror, jeg finder det mistænksomt, fordi jeg er politimand.
Men tænk ikke sådan, fordi jeg er ikke mistænksomt anlagt.
Mange tror, jeg er det, specielt når jeg står på gadehjørner.
En af drengene standsede mig.
Han synes, jeg var for mistænkelig der på gadehjørnet.
Ved Deres ankomst til hotellet, lagde jeg mærke til...
Det er mit job, at lægge mærke til mennesker...
jeg bemærkede Deres ansigt.
Da jeg så Dem, tænkte jeg...
der er en fyr med det mest normale ansigt, jeg nogensinde har set.
Det er meget pænt af Dem.
Det er dejligt at se et normalt ansigt, jeg er jo selv normal.
Skønt for to normale fyre...
at mødes og tale sammen, normalt.
Der er intet, jeg hellere ville, men jeg har ikke meget tid.
En skam. Må jeg sige en ting til?
Jeg har tænkt meget på det.
Jeg lagde mærke til, at der var en smuk lille pige med Dem.
Virkelig smuk.
Hun var nu ikke så lille. Hun var ganske høj...
Højere end lille, men virkelig smuk.
Bare jeg havde sådan en køn, høj, smuk lille pige...
Det er min datter.
Deres datter? Er det ikke skønt, at have sådan en...
smuk, høj, køn, lille datter? Det er vidunderligt.
Jeg har ingen børn, eller drenge, eller små, høje piger.
Jeg er ikke... Er De gift?
Ja, jeg venter på, at min kone måske kommer.
Må jeg sige noget? De så utilpas ud i receptionen.
Måske vil De væk fra Deres kone.
Det forstår jeg. Var jeg gift, ville jeg benytte hver chance til at flygte!
Nej, det er slet ikke sådan.
Måske kommer min kone ikke, fordi...
hun havde det skidt.
Hvad var der galt?
Det er ikke vigtigt... En ulykke.
En ulykke! Det er forfærdeligt! Tænk, hvis en normal fyrs kone...
havde sådan en! Hvad skete der med hende?
Hun blev kørt ned.
lkke mærkeligt, hun ikke er her. Det må være hårdt for Dem.
Hvad sker der? Kommer hun måske senere?
Det var meningen.
l en ambulance? Undskyld. Det burde jeg ikke have sagt.
Jeg blev så henført, sådan at være normal.
Da De tjekkede ind med natmanageren...
hr. George Swine, som tilfældigvis er min gode ven...
tænkte jeg på, om han fik Dem godt anbragt.
Ja, de var meget imødekommende.
Sikker? Jeg kan let snakke med George Swine.
En rigtig normal, venlig fyr...
og jeg skal bare tale normalt med ham...
og De vil overraskes af, hvad der kunne ske.
Han ville sende nogle politifolk væk, gi' Dem et dejligt værelse...
en brudesuite til Dem og Deres smukke pige.
De skal ikke bekymre Dem for min skyld.
Vi har det helt fint.
Det er hans job, at ordne det godt.
Det bliver han betalt for, og...
når han ser en normal fyr som Dem...
med en smuk pige, bør han sige til sig selv:
''Jeg skal skaffe den fyr en dejlig, behagelig, blød seng at sove i.''
Jeg kan ikke lide at høre den slags, jeg kunne give ham en svada...
for ikke at give Dem en dejlig, behagelig, søvnig, filmstjerneseng.
Forstår De?
Ligger De måske på gulvet?
Den lille pige sover sikkert allerede i sengen, og...
-Hvorfor diskuterer vi... -Lad mig se...
Deres værelse, og observere det et øjeblik...
og bagefter taler jeg med George Swine.
De skal ikke gøre Dem noget besvær.
Det minder mig om, jeg skal ovenpå.
De går fordi, De tror at...
jeg som politimand, ville finde Dem mistænkelig?
Slet ikke. De er ganske normal.
-Derfor behøver De ikke at gå. -Nej. Det har været rart, at tale med Dem.
lnden De går, jeg tænkte, vi måske kunne, ja om morgenen...
-eftersom jeg er alene og normal... -Vi skal meget tidligt op.
-Vi kan spise morgenmad. -Jo, men...
Jeg kan ordne det med George Swine. Han kan stille det op.
Mange tak. Godnat.
Deres ansigt et meget interessant. Godnat.
Stille, hun sover.
Godaften. Jeg har sengen med, sir.
Ja, det kan jeg se.
Vi behøver den ikke nu, så fjern den.
-Behøver De den ikke? -Nej, hun sover.
-Jeg larmer ikke. -Det er ikke det.
To af politifolkene sover i samme værelse. Sådan fik jeg sengen, sir.
Nå, men så stil den ind.
Men uden støj. Stille.
Det er gjort, sir.
Hej.
Sengen kom.
Godnat.
Vågn op, Humbert! Hotellet brænder!
Det brænder, skynd dig!
Hvad? Brænder hotellet?
Ud af sengen, hurtigt!
Hurtigt, det brænder ned til grunden!
Hvorfor vækkede du mig? Jeg er lige faldet i søvn.
Morsomt.
Hvad skete der med din seng? Den ser lavere ud.
Sengen faldt sammen. Det er en foldeseng.
Hvad er klokken?
Det er tid til morgenmad.
Jeg er meget mere solbrændt end dig nu.
Det er ikke helt sandt.
Du er en meget lys pige.
Se. Det er meget interessant.
Hvad kan du ellers?
Denne lille tommelfinger kan nå helt om til mit håndled.
Det ser jeg. Du er meget dygtig.
Du skal vist barberes!
Selvfølgelig skal jeg det. Det er jeg ikke blevet siden i går morges...
og jeg er en mand, som skal...
barberes to gange om dagen.
Skal du altid det?
Ja, selvfølgelig.
De bedste folk skal barberes to gange om dagen.
Hvad gør vi nu?
Du ringer ned og bestiller morgenmad.
Nej, det vil jeg ikke.
Hvad vil du så?
Hvorfor leger vi ikke noget?
Leger? Hold op.
Ring til room service med det samme.
Nej.
Jeg lærte nogle gode lege i lejren.
Specielt en var sjov.
Jamen så beskriv den.
Jeg legede den med Charlie.
Hvem er han?
Ham du mødte på kontoret.
Ham drengen?
Dig og ham?
Kan du ikke gætte, hvad for en leg det er?
Jeg er ikke god til at gætte.
Jeg ved ikke, hvilken leg du legede.
Har du aldrig leget den som barn?
Nej.
Okay da.
Har du aldrig kysset Blarney-stenen?
Nej, det har jeg aldrig gjort.
Jeg ville gerne.
Måske kan vi organisere en rejse dertil.
Lad os sige det til mor.
Sige hvad?
Det ved du godt.
Nej, det ville jeg ikke bryde mig om.
Gad vide, hvad hun ville gøre.
Hvis du ikke holder op med at spise, har du ikke nogen appetit til frokost.
Så du det? En mast kat.
Det er forfærdeligt.
Jeg hader den slags.
Ved du, hvad jeg vil ha' til frokost?
Nej, sig det.
En stor tallerken pommes frites og en milkshake.
Hvor langt er der til Lepingsville?
Måske når vi det ikke til aften.
Vi startede jo ganske langsomt, ikke?
Kan vi gå i biografen i aften?
Hvis du vil det.
Det vil jeg.
Har du set de der udenlandske film?
Ja, tit.
Jeg kan ikke li' dem.
Vil du holde på næste benzintank?
Du har det godt, ikke?
Fint. Jeg vil ringe til mor på hospitalet.
Hvad er nummeret?
Kan du ikke nummeret?
Du kan lige så godt vente, til vi når til Lepingsville.
Hvorfor? Hvilken forskel gør det? Jeg vil ringe til hende.
Jeg synes ikke, det er en god idé.
Hvorfor må jeg ikke ringe til min mor?
Det kan du ikke.
Hvorfor?
Fordi...
din mor er død.
Årh, lad vær! Hvorfor må jeg ikke ringe?
Din mor er død.
Prøv at holde op med at græde.
-Det skal nok gå. -lntet kommer til at gå.
Vi skal nok blive meget lykkelige, vi to.
Men alt er pludseligt forandret.
Alt var så, ja, normalt.
Vær sød ikke at græde, Lolita.
Vi laver en masse. Rejser rundt.
Men der er ikke noget at komme hjem til.
Vi finder et nyt hjem.
Hvor?
Beardsley!
Mit arbejde begynder til september.
Det er i Ohio. Du ville kunne lide det.
Jeg vil hade det. Jeg ved det.
Nej, det er et dejligt sted.
Hvad med alle mine ting i Ramsdale?
Og huset?
Det tager jeg mig af.
Hvad vil du allerhelst have?
Min grammofon og mine plader.
Vi får dem tilsendt, og i mellemtiden kan jeg købe dig nogle nye...
i stedet for de gamle.
Du får den bedste hi-fi, og alle de nye plader.
Så, så.
Vi kan ikke blive i Beardsley for evigt.
Hvor er det lommetørklæde?
Lover du mig noget?
Ja, hvad som helst.
Du må aldrig forlade mig. Jeg vil aldrig være...
på et af de skrækkelige steder for unge forbrydere.
Hvorfor tror du, det skulle ske?
Det ved jeg, det ville...
og så vil jeg hellere være hos dig.
Du er meget bedre end et af de steder.
Lover du det?
Ja, det lover jeg.
På æresord?
På æresord.
Nu skal De glemme Ramsdale, stakkels Charlotte, og stakkels Lolita...
og stakkels Humbert, og følge os til Beardsley College...
hvor mine forelæsninger om fransk poesi, er på andet semester.
Seks måneder er gået og Lolita går på en fremragende skole...
hvor jeg håber, hun vil overtales...
til at læse andet end tegneserier og romanblade.
Hvorfor kom du så sent hjem fra skole i går eftermiddag?
l går? l går? Hvad var det i går?
l går var det torsdag.
Nå. Kom jeg sent hjem?
Ja, du gjorde.
Du får fri fra skole kl. 15.00. Du var ikke hjemme før kl. 18.00.
Nå, ja. Michele og jeg...
så footballspillerne øve sig.
Henne ved kiosken?
Hvad mener du?
Jeg kørte rundt, og jeg synes, jeg så dig gennem vinduet.
Nå, ja. Vi tog en milkshake der bagefter.
Gør det nogen forskel?
Du sad med to drenge.
Roy og Rex satte sig tilfældigt ned hos os.
Med-kaptajnerne på football-holdet.
Jeg troede, vi havde sagt: lngen aftaler.
Hvad mener du? De satte sig bare ned.
Du skal ikke møde dem. De har onde hensigter.
Du er den rette til at tale om hensigter!
Undgå ikke emnet. lngen aftaler!
Det var ikke en aftale.
Det var det!
Det var det ikke.
Hvad du end fik i går, skal du ikke have det igen.
Nu vi taler om det...
hvorfor kom du så sent hjem i lørdags?
Jeg havde klavertimer.
Klavertimer? Jeg troede, det var om onsdagen.
Nej, det er ændret til lørdagen.
Fra kl. 14.00 til kl. 16.00, frk. Starch, klaver.
Spørg Michele. Hun var der.
''Spørg Michele'', det siger du altid.
Nu vil jeg til en forandring spørge dig om Michele.
lkke en chance. Hun tilhører en fra marinen.
Jeg ignorerer den dumme vits.
Hvorfor ser hun søgende på mig, hver gang hun er i huset?
Hvad ved jeg?
Har du sagt noget om os?
Nej, har du?
-Du har ikke sagt noget? -Tror du, jeg er skør?
Du er for meget sammen med den pige. Du må ikke se hende så tit.
Hun er min eneste ven i denne stinkende verden.
Jeg må aldrig more mig.
More dig? Du kan more dig, så tosset du vil! Vi morer os, ikke?
Jeg køber automatisk, alt det du vil have.
Du går til koncerter, på museer, i biografen.
Jeg laver alt herhjemme!
Hvem rydder op? Det gør jeg.
Hvem laver mad? Det gør jeg.
Vi morer os meget, ikke Lolita?
Kom her.
Elsker du mig stadig?
Fuldstændig. Det ved du.
Ved du, hvad jeg allerhelst vil have?
Nej. Hvad vil du have?
At du skal være stolt af mig.
Men, det er jeg, Lolita.
Nej, jeg mener rigtig stolt.
Jeg skal spille hovedrollen i skoleteatret.
Er det ikke fantastisk?
Du skal skrive et brev med din tilladelse.
Hvem er de?
Dramalæreren, Edusa Gold, Clare Quilty og Vivian Darkbloom.
Og hvem er de?
Forfatterne. De skal overvåge produktionen.
Du har aldrig optrådt før.
De siger, jeg har et sjældent talent.
Og hvordan ved de det?
Der var læserprøver, og jeg blev valgt blandt 30 piger.
Jeg har ikke hørt om det før.
Jeg ville overraske dig.
Og Roy er måske med i produktionen?
Hvad har han med det at gøre?
Roy og Rex, selvfølgelig. De er vel med?
Hvad ved jeg? Jeg har kun mødt dem i går.
Desuden er de sportsfolk, ikke skuespillere.
Og helt pludseligt er du en skuespillerinde. Det er udelukket.
-Udelukket! -Du skal ikke være i det miljø.
Miljø? Det er et skoledrama!
Jeg har sagt, du ikke må omgås de drenge.
Det er en undskyldning for at mødes, lære dem godt at kende.
-Du elsker mig ikke. -Jo, jeg gør.
-Du elsker mig ikke. -Jo, jeg gør, Lolita.
Du driver mig til vanvid. Jeg må ikke noget.
Du vil kun holde mig indespærret med dig i dette beskidte hus.
Vask dit ansigt, min kære. Jeg går ned og begynder på stegen.
Du vil fortryde det en dag.
-Jeg går ned og begynder på stegen. -Du vil fortryde, at...
Og snavs ikke dine tånegle til.
Godaften, dr. Humbert.
Hvem er De?
Jeg er dr. Zemph.
Det er en glæde at møde Dem.
Jeg er psykolog på Beardsley High School.
Har De været her...? Hvordan kom De ind?
Deres lille datter åbnede døren for mig...
på vej til sine klavertimer...
og sagde, jeg skulle vente, til De kom.
Og her er jeg.
Sid ned.
Jeg sad i mørket, for at spare på Deres elregning.
Det var meget venligt af Dem.
En stor fornøjelse.
Hvad kan jeg gøre for Dem, dr. Zemph?
Må jeg stille Dem et direkte spørgsmål?
Ja, værsgo.
Vi har tænkt på, om nogen har lært Lolita noget om livets realiteter?
-Realiteter? -Livets realiteter.
Ser De, Lolita er et sødt, lille barn...
men at modnes, lader til at skabe...
en hel del problemer.
Det er vist ikke et passende emne.
For Dem, er hun stadig den lille pige, som bliver vugget i armene...
men for drenge på Beardsley High...
Hun er jo en smuk pige...
med swingmusikken, og jazz...
og hun har kurver, der virkelig fanger deres opmærksomhed.
Hvad er vi?
Vi er magtsymboler, siddende på vore kontorer.
Vi skriver under, skriver kontrakter...
og beslutninger hele tiden.
Men, hvis vi tænker tilbage...
Hvad var vi forleden dag?
l går, dr. Humbert...
gik vi selv på high school...
og bar på en piges bøger.
Kan De huske de dage?
Jeg er faktisk lærer i fransk litteratur.
Jeg har ikke forklaret det godt nok.
Der er flere detaljer, dr. Humbert.
''Hun er provokerende og grov. Sukker en hel del i klassen.''
Hun sukker, laver lyde...
''Tygger uhæmmet tyggegummi.'' Hun tygger hele tiden tyggegummi.
''Behandler bøger godt.''
Det er ikke så vigtigt. ''Behagelig stemme.
''Fniser ofte. Ophidses let.'' Hun fniser.
''Lidt drømmende. Dårlig koncentration.''
Hun ser lidt på bogen, og bliver så træt af det.
''Har egne vitser.''
Som ingen forstår, så de kan ikke more sig med hende.
''Enten er hun utrolig kontrolleret, er også slet ikke.''
Vi kan ikke bestemme os.
Desuden, skrev hun forleden...
det mest obskøne ord med læbestiften, med forlov...
på en sundhedspamflet.
Vi mener, at hun lider af en akut undertrykkelse af libidoen...
af de naturlige instinkter.
Jeg kan ikke se vigtigheden i alt dette...
hvad angår hendes elevstatus.
Vi amerikanere...
er fremadskridende moderne.
Vi mener, at det er lige vigtigt, at forberede eleverne...
på den fælles glæde hos et par og en succesfuld børneopdragelse.
Det tror vi på.
Hvad foreslår De?
Jeg foreslår...
at dr. Cudler, distriktspsykologen i undervisningsrådet...
besøger Dem hjemme, sammen med tre andre psykologer...
så de grundigt kan undersøge...
situationen derhjemme alle fire.
Situationen derhjemme?
Så de kan gå lige til undertrykkelsens kilde.
Men hun er ikke undertrykt, dr. Zemph.
Forstår jeg derved, at De afviser at samarbejde...
med dr. Cudler og hans mænd?
Jeg afviser ikke noget, men prøv venligst, at forstå mig.
-Nej, De skal ikke... -Hvad er det så, De siger?
Jeg afviser fuldstændigt...
at have en kvartet af mærkelige psykologer...
snusende omkring i mit hus.
Jeg er bange for at...
De måske ikke har noget valg.
Cigaret?
lntet valg?
Behold pakken.
Hør, dr. Humbert...
jeg ønsker ikke, at føre dette til højere instanser...
-hvis det kan undgås. Forstået? -Det håber jeg ikke?
Så må De hjælpe mig.
Hvad kan jeg gøre?
Måske kan vi gribe det anderledes an...
på en helt ny måde. Hvad synes De?
Ville De kunne lide det?
En ny slags tilpasning for Lolita...
måske ved, at tage mere del i aktiviteter efter skolen?
Jeg har aldrig været imod disse aktiviteter...
-Efter skole. -Undskyld mig.
Vi har spurgt Lolita om situationen derhjemme...
men hun siger ikke et ord.
Så vi taler med hendes venner, og de siger ting...
jeg ikke ønsker at gentage her.
Men det, der klart kom frem, er:
At De, dr. Humbert, definitivt burde genoverveje pigens...
manglende deltagelse i skoledramaet.
Måske tog jeg fejl angående skoledramaet i dag.
Det er stærkt af Dem, at indrømme det.
Hvorfor tænker De ikke også lidt mere på...
det med aftaler og dans?
Synes De, det er lige så vigtigt?
Jeg skal sige, hvad jeg synes.
De og jeg bør gøre alt i vores magt for at stoppe gamle dr. Cudler...
og hans psykologkvartet fra at fjumre rundt...
i hjemmesituationen. Det er, hvad jeg synes.
Er De ikke enig?
BEARDSLEY HlGHS DRAMAFORFATTERE PRÆSENTERER ''De Jagede Troldmænd''
Jeg står fremfor jer, ikke længere en bukkende, sparkende ged.
Frygt ikke, lille nymfe.
Der står en træt ged foran dig.
Den forheksede er forhekset.
Se, Semiramis, se!
Ja, geden har taget sine horn af.
Vi tager ham med til mørkets rige.
Ja.
Af sted, til mørkets rige!
God aften, dr. Humbert!
-Nød De forestillingen? -Meget. Jeg nød hvert øjeblik.
Måske var symbolismen lidt, vel grov til tider.
Jeg ved, hvad De mener, men var drengene og pigerne ikke søde?
Jo, det var de. Og specielt lille Lolita.
Hun var perfekt. De må være vældig stolt af hende.
Det er jeg. Jeg blev meget overrasket over hendes optræden!
Hun forbød mig at se prøverne.
De er så intense i den alder.
Hun må have arbejdet meget hårdt.
Det er klart, De afbrød hendes klavertimer.
De er jo kun...
Undskyld, sagde De, ''afbrød hendes klavertime''?
-Spiller De, dr. Humbert? -Næsten ikke mere nu.
Var hun ikke til time i lørdags?
Nej.
Heller ikke forrige lørdag?
Nej. Hun sagde, hun havde travlt med prøverne.
Hun har faktisk ikke været til time hos mig i...
lad mig se, fire uger!
Jeg håber ikke, det var upassende.
Nej, slet ikke. Det må være en misforståelse.
Desuden er der så få i Beardsley...
som værdsætter musik. Jeg tænkte på, om...
De ville komme forbi, så jeg kunne spille for Dem.
Ja, selvfølgelig vil jeg det. Tak. Undskyld mig.
-Godaften, dr. Humbert. -Hej, far!
-Var det ikke godt? -Kunne du lide det?
Der er fest for hele holdet.
-Alle er inviteret. -Lolita skal hjem.
-Vores starlet har oplevet rigeligt. -Alle vil møde dig!
Du skulle jo nødig gå glip af flere klavertimer.
-Jeg er ikke gået glip af én. -Du ved, hvad jeg mener.
Sig godnat.
Det er ikke en normal fest.
-Det er en teaterfest... -Vi taler om det senere.
Brewster...
hent noget a-type Kodachrome.
-Du går ikke ovenpå. -Jo, jeg gør!
-Vi skal tale sammen. -Slip!
-Det gør ondt! -Skrig ikke!
Slip mig, idiot! Slip mig!
Sid ned! Du skal svare på nogle spørgsmål.
Du er fræk, sådan at hive mig af sted.
-Stop den dumme larm! -Hvem tror du, du er...
at forbyde mig at gå ud?
-Stop skrigeriet. -Politiet må gerne komme herind.
Nu er dørene lukkede. Skrig så!
Lad os høre, hvor højt du kan skrige. Kom nu.
Nu kan du måske fortælle mig det.
Hvad lavede du i lørdags mellem kl.14.00 og kl. 16.00?
Jeg gik til klaver.
-Det er løgn. -Nej.
Jeg ved, du ikke har været til klavertimerne i fire uger.
Spørg frk. Starch.
Er gjort. Hvordan vidste jeg det ellers?
Hun fortalte det. Jeg mødte hende i aftes. Så du hende ikke?
Sig det så.
Hvad har du lavet de eftermiddage?
-Vil du virkelig vide det? -Ja, det vil jeg.
Jeg fortæller dig den ægte sandhed.
Jeg har gået til ekstraprøver.
Det er den dummeste løgn, du kunne finde på.
Sig ikke mere. Jeg ved, hvad du har lavet.
Du har været sammen med den mand...
denne Roy, ikke også?
Du er skør.
Stop! Smid ikke de dumme klicheer i hovedet på mig.
Sig ikke mere.
Du var sammen med den dreng?
-Sig det så. -Du behøver hjælp.
-Du fantaserer. -Hold mund, Lolita. Stop det vrøvl.
Hvis du sværger på, at det ikke er sandt, lover jeg, at jeg vil tro på dig.
Jeg sværger ikke noget. Du vil aldrig tro på mig.
Jeg vil tro på dig.
Nej, du vil ej. Du vil ikke tro på mig.
Jeg glemmer det hele. Jeg vil aldrig spørge dig igen.
Du vil aldrig tro på mig. Hvorfor skal jeg sværge?
Okay, jeg tror på dig.
Det er dels min skyld.
Det er sket på grund af dette frygtelige sted.
Dem, der stikker deres næser i vore affærer...
og jeg ser dig aldrig, med dine kiosker, og dine...
Hold op med det!
Måske kunne vi flytte herfra.
Ja, der er ikke noget, der binder os her.
Vi har ingen forpligtelser her. Vi skylder ingen husleje til nogen.
Vi kan bare pakke vores tasker. l aften. Nu.
Jeg kan tage dig med på en dejlig rejse rundt i landet.
Du kan ikke tage af sted.
Hvorfor ikke?
Du skal arbejde. Hvad med dit job?
Det betyder ikke noget. Jeg kan altid udgive artikler...
Min bog skal snart udgives. Det er en vidunderlig idé.
Jeg skal gå i skole. Hvad med min uddannelse?
Hvilken slags uddannelse tror du, du får her?
Din uddannelse var meget bedre, da du rejste rundt med mig.
Der er to opførelser til næste uge.
Tal ikke om stykket. Det var det, der kom imellem os.
Det startede hele dette skænderi.
Vil du ikke tilbage dertil, hvor vi var...
inden vi kom til dette forfærdelige sted?
Vil du ikke rejse væk med mig?
Nej!
Jeg hader dig!
Du vil blive hos den beskidte dreng!
Ja!
-Hvorfor lader du mig ikke være? -Stille...
-din skrækkelige lille psykopat! -Lad mig være, monster!
Jeg lover dig én ting:
Du får ikke de beskidte drenge at se mere.
-Det er, hvad... -Jeg har nyheder til dig.
Jeg gør, hvad jeg vil, når jeg vil...
-med hvem jeg vil... -Luk din beskidte mund!
-...og du kan ikke standse mig! -Hold mund!
-Frk. Le Bone. -Må jeg komme ind, dr. Humbert?
Hvad kan jeg gøre for Dem?
Det er lidt pinligt, men...
Jeg synes, De burde vide, at jeg kan høre hvert et ord.
Vi er midt i et familieskænderi.
Barnets stemme er meget skinger, i oprevet tilstand.
Ja, selvfølgelig, jeg forstår...
Jeg har besøg, og han er præst...
Måske kan De overbringe ham mine undskyldninger.
Vi skændtes om klavertimer.
Godnat!
-Sikke et kønt kostume! -Hun var med i skoledramaet til aften.
Ja, selvfølgelig, skoledramaet.
Dr. Humbert, jeg håber...
De ikke tror, at jeg benytter mig af vort gode naboforhold, men...
jeg bør fortælle Dem, at naboerne er begyndt at...
blive nysgerrige angående Deres pige og Dem.
-Jeg forstår ikke hvorfor. -De ved, hvordan folk sladrer.
Jeg skal tilbage til min gæst.
Vil De med indenfor?
Tak, det er meget pænt af Dem, men en anden gang.
Selvfølgelig.
Nå men, godnat!
Kom, vi skal hjem.
-Vent. -Jeg forbød dig, at gå til festen.
Jeg sku' ikke derhen.
-Hvem talte du med? -Jeg prøvede at ringe.
Du talte med nogen i telefonen. Hvem var det?
Forkert nummer.
Jeg har taget en beslutning.
Ja?
Jeg vil gå ud af skolen.
Du skal ikke være vred på mig mere.
Alt bliver perfekt fremover.
-Mener du det? -Jeg hader skolen, teater...
jeg vil aldrig mere tilbage.
Det er godt.
Vi tager af sted i morgen. En lang rejse...
hvorhen vi vil, ikke?
Ja, min elskede.
-Er du glad? -Ja, selvfølgelig.
Til helvede med stykket! Forstår du?
Ja, det er godt!
Lad os gå hjem. Jeg føler mig romantisk.
Bremserne var nye, tændrørene skiftede...
ventilerne renset.
Vi havde lovet Beardsley-skolen, at komme tilbage...
så snart mit engagement i Hollywood var overstået.
Opfindsomme Humbert, hentydede jeg, som konsulentchef i produktionen af...
en eksistentialistisk film, hvilket stadig var populært dengang.
Jeg kan ikke sætte fingren på, hvornår jeg med sikkerhed vidste...
at en mærkelig bil fulgte efter os.
Sært, som jeg misforstod dommedag.
Fuld tank, tak.
Jeg fryser, jeg henter en trøje.
Vær forsigtig!
Skal du absolut køre så hurtigt? Du slår os ihjel!
Hvorfor har du så travlt?
Der er en bil efter os, og vi har prøvet at ryste den af os.
Men jeg har ikke set den for nylig.
Virkelig?
lkke for at skræmme dig, men den har fulgt efter os i tre dage...
og i går holdt den udenfor motellet.
-Jeg har ikke set nogen bil. Er du sikker? -Ja.
Jeg tror, du fantaserer.
Hvad spurgte manden på tankstationen dig om?
Manden?
Der var en mand der. Jeg så dig, da jeg gik på toilettet.
Jeg så ingen mand... Nå den mand.
Han spurgte efter et kort. Han var nok faret vild.
Vær sød at høre efter, Lo.
Jeg ved ikke, om du lyver, eller om du er skør...
og jeg er temmelig ligeglad nu, men den mand, tror jeg...
var ham i bilen, der følger efter os.
-Det er latterligt. -Måske, en politimand?
Politimand?
Så er det værste vi kan gøre, at lade ham vide, vi er bange.
Vi ignorerer ham, og kører langsommere.
Vil du venligst fortælle mig...
præcis hvad du sagde til ham, og hvad han sagde til dig?
Det har jeg sagt.
Spurgte han, hvor vi skulle hen?
Han spurgte bare om et kort.
Det burde han spørge manden på tankstationen om.
Det synes jeg også.
Nå, men vi har rystet ham af os.
Du bør ikke køre så hurtigt!
Lad mig være!
-Tal ikke sådan til mig. -Tror du, jeg ville have et fladt dæk?
Alle nitallerne er væk.
Der er den.
Hvad?
Bilen. Kan du ikke genkende den?
Nej.
Kig ikke nu.
Han må ikke tro, vi har set ham.
-Hvorfor standser han? -Måske vil han hjælpe os.
Han kan ikke hjælpe os så langt væk.
Det kan ikke være politiet, for de ville være kommet med en bøde.
-Men politiet... -Jeg prøver at tænke.
Måske er det specielt politi, som bare skal følge efter folk.
Som sædelighedspolitiet! Spændende!
Ti stille! Vi må tænke os om.
Hvad skal vi gøre?
Er jeg stille nok?
Spil ikke klog. Jeg har meget ondt i armen.
-Virkelig? -Jeg ved ikke, hvad jeg har gjort.
Hvad gør vi nu?
Jeg står ud af bilen...
og går ned til ham for at tale ansigt til ansigt.
Jeg vil sige, ''Hvad laver du?''
-Det ville jeg ikke gøre. -Hvorfor ikke?
Det kunne være farligt.
Min arm gør ondt.
Jeg kan vist ikke ånde rigtigt.
Det er sikkert bare luft i maven.
Ja, det må det være.
Måske burde du gå til lægen i den næste by?
Nej, jeg får det fint.
Det er sikkert bare noget, jeg har spist.
Vent lidt.
Jeg læste engang i et blad, at hjerteanfald starter sådan.
Hold mund!
Hold selv mund!
Jeg er træt af, at høre dig klage.
Hvis du vi vide det, har jeg det selv ganske skidt.
Han rør sig.
Hvad så?
Han vender om.
Han går sin vej.
Fryser du?
Jeg har smerter.
Jeg er sikkert ved at få influenza.
Lad mig mærke efter.
Vi er et smukt par, ikke?
Slap bare af, stræk ud i sædet, så får du det bedre...
og jeg skal se, hvad jeg kan gøre ved...
dækket.
Godmorgen.
Godmorgen, hr. Humbert. Vi skal vist samme vej.
Jeg var ved at give Deres datter noget medicin.
-Hvordan har hun det? -Meget bedre i dag.
Temperaturen er normal, og hosten er væk.
Her er din far, kære.
-Hvordan går det? -Fint.
Du ser meget bedre ud.
Sikke nogle afskyelige blomster.
Men tak alligevel.
Kan De finde noget vand til de her, tak?
Naturligvis.
Har du fået breve på hospitalet?
Hvabehar?
Tror din far, du får breve fra min kæreste?
Jeg troede, det var en regning fra hospitalet.
-Skal du sætte dig op i mod alle? -Det var et helt fornuftigt spørgsmål.
Hvad er er galt? Du ser slimet ud.
Jeg tror, jeg er ved at blive forkølet.
Har jeg smittet dig?
Sikkert.
Vil De venligst flytte Deres bil til besøgsparkeringen?
Undskyld. Jeg havde travlt, og var ikke særlig kvik.
De har parkeret ved siden af skiltet med: ''Kun for Personalet.''
Jeg går snart.
Beklager, men det er hospitalets regler.
Mary ville kun hjælpe dig.
Hun har sikkert været lige så hjælpsom med dig hele tiden.
l to har nok udvekslet tilståelser.
Lad os nu ikke begynde forfra.
Jeg tog nogle bøger med.
Min ven, professor Baer, De Romantiske Poeter...
og her er noget, du vil kunne lide, Dansens Historie, og...
Et Portræt af Kunstneren som Ung Mand af James Joyce, vil du måske kunne lide.
-Hvis er de? De er ikke dine. -Det er Marys.
Siden hvornår, bruger sygeplejersker mørke briller på arbejdet?
Nu er vi der igen!
Hvornår sagde lægen, du måtte forlade hospitalet?
Hvad?
Læser du blade, eller taler du med mig?
Selvfølgelig.
Hvornår sagde lægen, du måtte komme ud?
Han synes, jeg skal blive 48 timer til.
Det er i orden. Vi kan begynde tidligt tirsdag morgen...
og nå den mexicanske grænse på tre dage, og...
det vil være enden på alle de mystiske agenter, som følger efter os.
Jeg må bede Dem flytte bilen.
Jeg er ved at gå.
Farvel.
Måske smitter du mig.
Jeg bliver indendørs i aften og passer min forkølelse...
så vi ses ikke indtil i morgen tidlig.
Farvel.
Hallo. Er det professor Humbert?
Ja.
Hvordan går det, professor?
Jeg... Hvem er det?
Jeg er virkelig ked af at forstyrre Dem.
Jeg håber ikke, jeg har vækket Dem på dette frygteligt sene tidspunkt.
Jeg tænkte på, om De har nydt Deres ophold...
i vores dejlige lille by.
Hvem er det?
Mit navn... Det er lige meget.
Det er et svagt og lidet bemærkelsesværdigt navn...
forstår De, professor.
Men min afdeling tager sig af de bizarre...
rygter, der cirkulerer angående Dem og den dejlige, bemærkelsesværdige pige...
De har rejst med.
Jeg er bange for, at De må identificere Dem...
for denne samtale bliver mere og mere absurd.
Sig mig en ting, professor...
med al Deres rejseri...
har De ikke meget tid til regulære besøg hos en psykiater...
er det rigtigt?
Jeg har ingen psykiater, og jeg har ikke brug for en!
Jeg spørger fordi, ser De...
De er klassificeret hos os...
som en hvid, enkemand.
Jeg tænkte på, om De vil give os...
en rapport om Deres...
nuværende sexliv, hvis De har et.
Jeg ved ikke, hvem De er, og jeg er slet ikke interesseret i...
jer, så jeg er bange for, at De må...
ende denne samtale.
''At være bange for'' er freudiansk jargon...
-Kan jeg hjælpe Dem? -Ja. Jeg hedder Humbert.
Jeg vil betale for frk. Hazes regning, værelse 3. Hun skal hjem.
Har De lægens tilladelse?
Jeg kan gøre, hvad jeg vil. Uden lægen.
De skal have lægens tilladelse.
Er det et fængsel eller et hospital?
De må tale med dr. Keagy.
Dr. Keagy, kom til receptionen.
Jeg går ind og advarer hende.
De må ikke gå derind.
Jeg forbereder hendes baggage.
Dr. Keagy kommer om lidt. Vil De ikke vente?
-Ja, frk. Fromkiss? -Dr. Keagy, hr. Humbert.
Hvor længe har De haft den hoste?
Jeg har det fint, tak. Jeg vil bare betale regningen...
for frk. Haze på værelse 3, og tage hende med herfra.
Blev hun ikke udskrevet tidligere i aften?
-Jeg ser efter. -Det kan hun ikke være blevet.
Jo, hun blev udskrevet kl. 20.15. til aften.
Det er umuligt.
-Lige der. Hun blev udskrevet kl. 20.15. -Det er jeg ligeglad med.
Hvad hedder De? Hun er der stadig, ikke?
Deres datter tog af sted tidligere til aften.
Det er latterligt.
Hvor skal De hen?
Kom tilbage.
De kan ikke gå derind nu, det er et hospital.
-Hvor er hun? -Rør hende ikke!
Hvor er hun?
Hold ham! Hold ham!
Slip mig!
-Hvad bilder De Dem ind? -Slap af!
Hvor er hun?
-Tag det roligt. -Hent en spændetrøje.
Okay. Jeg er rolig.
Manden må være psykotisk.
Steddatteren var indlagt...
og tog af sted her til aften med sin onkel.
-Onkel! Sagde De ''onkel''? -Ja.
-Slip mig! -Hold ham!
Hold ham nu. Har du ham, Andre?
Okay. Slip mig.
Hør nu her...
De har sat en del i gang her. Hold så op!
Vi kan ringe til politiet.
Politiet! Nej. Det behøves ikke. Det er i orden.
Lad os få alt på det rette.
Pigen blev officielt udskrevet tidligere, under onkelens varetægt.
Som De vil.
Har hun, eller har hun ikke en onkel?
Lad os sige, hun har en onkel.
Hvad betyder det?
Okay, hun har en onkel.
Ja, nu husker jeg, at onkel Gus...
skulle hente hende her. Jeg glemte det.
-Det er mærkeligt. -Nej, ikke specielt.
De kender ikke min bror Gus. Han er let at glemme.
Han er fuld. Det er problemet.
Ja, jeg har drukket for meget.
Personlige problemer, forstår De?
-Her er den, doktor. -Det er lige meget, Sidney.
Vil De have noget kaffe?
Nej, ikke nu, tak. Jeg bør komme videre.
Kan De tage af sted?
Ja, jeg har det fint nu, meget bedre.
Få ham godt hjem.
Hjælp ham op.
Hun lagde vel ikke en besked?
Nej, det tror jeg ikke.
Den 19. marts Kære far,
Hvordan går det?
Jeg er gået igennem meget trist og hårdt.
Jeg er gift.
Jeg er gravid.
Jeg er ved at blive skør, for vi har ikke penge nok til
at betale vores gæld, og komme væk herfra.
Vær sød at sende en check.
Sikke en overraskelse!
Så sådan ser fru Richard T. Schiller ud!
Undskyld udseendet, men det er strygedag.
Kom indenfor.
Du ser fantastisk ud! Skal jeg tage frakken?
Nej, jeg beholder den på.
Jeg skrev til dig for en uge siden.
Jeg troede, du var sur, eller sådan noget.
Det ville nu ikke være mærkeligt.
At jeg sådan forsvinder så længe...
og så skriver efter penge.
-Vil du have en kop kaffe? -Nej, tak...
En drink måske?
Nej.
Det kan jeg ikke gøre om en måned.
Er det ham?
Ham, der ser herhen.
Ja, det er Dick.
Han ved intet om os to...
så pas på, hvad du siger.
Det er latterligt! Skal jeg tro på det?
Hvorfor ikke? Tror du, jeg ville sige det til ham?
Hvem tror han, jeg er?
Min stedfar!
Så det var ikke ham, som hentede dig på hospitalet?
Selvfølgelig ikke!
Hvor længe har du kendt ham?
Cirka et år. Vi mødtes i Phoenix. Jeg arbejdede som servitrice.
Hvem er manden, jeg leder efter?
Det behøver vi ikke diskutere. Det er forbi.
Jeg vil vide det, Lolita.
Jeg kan desværre ikke sige det.
Jeg har ret til at vide det.
Fandens! Jeg burde aldrig have skrevet til dig.
Du skrev kun fordi, du havde brug for penge.
Hvis du er en følsom pige, og hvis du vil...
have det, jeg kom for at give dig, så sig det, jeg vil vide.
Kan du huske dr. Zemph?
Den tyske psykolog, som besøgte dig i Beardsley.
Var det ham?
lkke præcis.
Jeg er ikke kommet for at lege gættelege.
Sig, hvem det var.
Lad mig forklare det.
Kan du huske bilen, der fulgte efter os?
Den glemmer jeg ikke let.
Kan du huske mors gamle flamme ved skoleballet?
Nej, det kan du sikkert ikke.
Kan du huske fyren, du talte med på hotellet på vej hjem fra lejren?
Han lod som om, han deltog i politikongressen.
Ja, svagt.
Kan du huske fyren, der ringede til dig på motellet?
Aftenen du forsvandt?
Ja, jeg husker ham meget godt.
Og du har stadig ikke gættet det?
Jeg vil ikke lege med dig.
Sig, hvem det var.
Det var Clare Quilty.
Hvem var Clare Quilty?
Dem alle, selvfølgelig.
Dr. Zemph var Clare Quilty?
Tillykke.
Du tænkte vel ikke på, at da du flyttede ind hos os...
drejede hele mit liv sig ikke om dig.
Jeg har bagt på ham siden dengang...
han kom og besøgte mor.
Han var ikke som os.
Han var ikke en normal person.
Han var et geni.
Han havde en slags...
smuk, japansk, orientalsk livsfilosofi.
Du ved, hotellet hvor vi stoppede på vej hjem fra lejren?
Det var tilfældigt, at han boede der...
men han fandt hurtigt ud af, hvad der skete mellem os.
Fra det øjeblik, brugte han alle de tricks, han kunne komme på.
Og han gjorde alt dette, for morskaben i at tortere mig?
Nogle gange var han tvunget. Som det med den tyske psykiater.
Han måtte narre dig, så du lod mig være med i stykket...
hvordan skulle vi ellers mødes?
Derfor ville du være med i stykket?
Rigtigt.
Da du burde have været til klaver...
var du faktisk sammen med denne mand?
Han er nok den eneste fyr, jeg har været helt vild med.
Glemmer du ikke noget?
Dick er meget sød...
og vi er meget lykkelige...
men det er bare ikke det samme.
Jeg betød vel aldrig noget, vel?
Du har ikke ret til at sige sådan. Sket er sket.
Hvad skete der med dit orientalske geni?
Gør ikke grin med mig. Jeg behøver ikke fortælle dig en skid.
Jeg er alvorlig.
Jeg vil bare vide, hvad der sker.
Hvor tog han dig hen efter hospitalet?
Til New Mexico.
Hvor i New Mexico?
En ranchlejr nær ved Santa Fe.
Det eneste problem var, at han havde mærkelige venner der.
Hvad slags mærkelige venner?
Mærkelige...
malere, nudister, forfattere, vægtløftere...
Jeg troede, jeg kunne klare alt i et par uger...
fordi jeg elskede ham. Han skulle til Hollywood...
for at skrive en forestilling...
og han lovede, at skaffe mig en kontrakt...
men det skete aldrig.
l stedet, skulle jeg samarbejde med de andre...
og lave en slags... kunstnerisk film.
Og du gjorde det?
Nej, jeg gjorde det ikke.
Så han smed mig ud.
Du kunne være kommet tilbage til mig.
Undskyld, skat. Bill har skåret tommelfingeren.
Det er en skramme.
Dick, det er min stedfar, professor Humbert.
-Goddag, professor. -Goddag.
Det er vores nabo, Bill Crest.
-En glæde, at møde Dem. -Hvordan går det?
Lo har fortalt så meget om Dem.
Vi kan lige så godt ordne den tommelfinger.
Det er en stor overraskelse, professor.
Da de ikke svarede på brevet, var vi bange for, at De stadig...
var sur, fordi Lo løb hjemmefra.
-Hvad med en øl? -Nej, tak.
De er sikkert tør i halsen efter køreturen.
Det er udenlandsk øl. Det ville De ku' lide.
lngen øl, tak.
Gazen er ovenpå.
-Undskyld. -Det er i orden.
-Kan jeg give dig noget andet? -Nej, tak.
Hvordan har l to det?
Fint.
Tal højt. Han hører dårligt.
Er der en til mig?
Ja, skat.
Jeg håber, De bliver et stykke tid.
Vi er lidt uforberedte, men vi vil gøre vort bedste.
Jeg skal desværre videre.
De kan få sengen ovenpå.
Vi sover hernede, for Lo kan li' at se på TV.
Han kan ikke blive, Dick.
Sikke en skam. Bare De kunne.
Hvorfor fortæller du ham ikke om Alaska?
Lo har vel fortalt Dem om Alaska...
og alt det, i brevet.
Det er en fantastisk mulighed.
En mulighed for en fyr som mig, at få en fod indenfor.
lndustrien breder sig...
og hvis vi kan skrabe nok penge sammen...
måske med Deres hjælp, kan vi tage af sted.
Vi har lidt gæld fra før, vi overvurderede os selv lidt.
Har Farlow'erne det godt?
John Farlow har det godt. Han gav mig selvfølgelig brevet.
Hun er en dejlig pige, professor.
Hun er vild med hunde og børn. Hun bliver en dejlig mor.
Alaska er et skønt sted for børn. Der er masser af plads.
Den er som ny.
Vi må tilbage til arbejdet, Bill. l to har vel en del at tale om.
Det var en glæde at møde Dem.
Bagefter, far, hvis det ikke generer Dem, at jeg siger sådan...
kan De komme ud for at se, hvad jeg laver til barnet.
Tak.
Råb på mig, hvis jeg skal hjælpe til i køkkenet.
Dick er skrækkelig sød, ikke?
Kom her.
Hvad sker der?
Hvad laver du?
Det er måske ikke vigtigt, men jeg må bare sige det.
Livet er meget kort.
Der er 25 skridt herfra og til den gamle bil.
Gå de skridt, lige nu.
Hvad?
Kom med mig, som du er.
Du giver os kun pengene, hvis jeg tager ind på et hotel med dig?
Nej, du misforstår det hele.
Du skal forlade din mand og dette forfærdelige hus.
Du skal leve og dø sammen med mig.
Du må være skør.
Nej, jeg er helt alvorlig, Lo. Jeg har aldrig været mindre skør.
Vi begynder på en frisk. Vi kan glemme alt det, der er sket.
-Det er for sent. -Nej, det er ikke for sent.
Dæmp stemmen.
Sig ikke, det er for sent, for det er det ikke.
Du må godt få tid til at tænke...
for jeg allerede ventet i tre år, og jeg kan vente...
resten af mit liv, hvis det er nødvendigt.
Du opgiver ikke noget. Der er intet, der binder dig her.
Manden er gift med dig, men det er et rent tilfælde.
Det var et tilfælde, du mødte ham.
Du er ikke bundet til ham, men du er bundet til mig...
af alt det, vi to har oplevet sammen.
Jeg skal føde om tre måneder.
Det ved jeg.
Jeg har ødelagt for mange ting i mit liv. Jeg kan ikke gøre det, han behøver mig.
Lav nu ikke en scene.
Hold op med at græde! Han kan komme hvert øjeblik.
Er du sød at holde op med at græde?
Der er ingen bånd...
det er jo dine penge...
de kommer fra udlejningen af huset.
Der 400 dollars kontant.
Fire hundrede dollars!
Her en check på 2.500 dollars.
Nogen i Ramsdale...
vil overtage lånet på huset...
og give 10.000 dollars som udbetaling.
Her er papirerne.
Får vi 13.000 dollars?
Det er skønt!
Græd nu ikke.
Undskyld.
Prøv at forstå.
Jeg er ked af, at jeg snød dig så meget...
men sådan er det vel bare.
Hvor skal du hen?
Vi holder kontakten!
Jeg skriver, når vi kommer til Alaska.
Quilty!
Epilog
Humbert Humbert døde af en blodprop i fængslet
mens han ventede på dommen for mordet på Clare Quilty.
Undertekster udarbejdet af LJENSEN http://subscene.com